Pozivam te na doručak.
Ne mogu... Moram u crkvu.
Pa, onda nakon crkve?
Hajde, dugo te nismo vidjeli.
Uzmi ovo. Ne želim da ti se bebica razboli.
Jako je hladno.
- Hajde. - Ok.
Doći ćeš?
Oh da.
Sjajno.
- Možeš li sve to navući na sebe? - Oh da.
Duguješ mi pet dolara.
Dok ga ne vidim za stolom ne dugujem ti ništa.
S njim se nešto događa. Brinem se.
Stalno to ponavljaš, i mislim...
Mislim da ima drugih stvari o kojima treba misliti...
U cijelom svijetu...
ima knjiga, i knjiga o Ijubavi.
Ali u stvari, na svijetu ima samo jedna vrsta Ijubavi.
Nema potrebe da pitamo: "Gospode što da radimo"?
Jer nam je Bog već rekao što da radimo.
Da volimo jedni druge. .
To je, prijatelji moji, jedini pravi Gospod.
Ljubav je Bog... na djelu.
Milost Gospodinaa Isusa Krista, Božja Ljubav...
Društvo Svetog Duha, nek' je s vama sada i dovijeka.
Amen.
- Vidim da bi ti trebala pomoć. - Oh, hvala ti dušo.
Trebam ga ostaviti u bolnici.
Ti dobro izgledaš Lars.
Gdje ti je djevojka?
- Nemam je. - Jesi li gay? - Ne.
Moj unuk je gay. Znam sve o njima.
Znam to. Ali ja nisam gay...
Ne čekaj mnogo, nije dobro za tebe.
Evo.
Daj ovo nekom finom... za početak.
Zdravo, Lars.
- Vidimo se sutra na poslu. - Da, važi... ćao.
Mom bratu je 27 godina. Možda želi da ga ostavimo na miru.
- Ne želi on to... - Stvarno? Hej to je...
Bježi.
- Kako ti znaš, precizno? - Jer...
Ljudi nisu takvi.
Ah, eno ga.
Hajde, obećao si...
- Jeli to normalno? - 5 dolara.
- Dobro jutro. - Dobro jutro, Cindy.
Imao si dobar vikend?
Oh, ona nova cura je slatka, zar ne?
Ti i Margo? Što kažeš?
Lars, moraš ovo vidjeti.
Jutros nisam baš raspoložen za pornografiju.
Nije pornografija.
Dobro, jeste... ali ipak pogledaj.
Sviđa ti se?
Prava stvar. Ako ima 60 kila, onda stvarno toliko i ima. - Ma nemoj.
Sve možeš napraviti. Imaju razne glave i...
sve djeliće. Dizajniraš sebi ženu.
Anatomski su ispravne.
Ne bi valjda kupio?
Kamo sreće...
Vidi koliko košta... puk'o sam sve pare na x-box.
Dobro jutro.
- Dobro jutro. - Oh, zdravo, dobro jutro.
Margo je ovdje narode. Ura.
Možeš li staviti...?
Nešto sam mislila, mi smo jedini sa jezera. Možemo se voziti zajedno.
Lars, danas ti plaćaš kavu, prijatelju.
Ah da.
Znaš u čemu je tvoj problem Margo? Previše si agresivna.
Samo... budi malo umjerenija.
Umukni.
Uglavnom oblačna noć. .
Postoji šansa za snježne padaline nakon ponoći.
Čekaj, stani. Stoj!
Karen, što je? Što?
Želimo da dođeš na večeru.
Hoćeš li?
Uplašila si me. - Oprosti... oprosti.
Oh dušo... oprosti.
Čekaj.
- Ne mogu... ne mogu. - Zašto ne?
Zašto ne? Lars hajde, nedostaješ nam.
Imam nešto s posla raditi kući... mogu upasti u nevolju.
- Nije točno. - To je moj telefon, izgleda.
Hajde... čekaj, čekaj! Lars, stani. Stani!
- Hajde, molim te? - Imam druge planove.
Ne mogu.
Imamo lososa, i pitu od višanja.
- Molim te pusti me. - Neću.
- Samo toliko možeš pojesti? - Da, bilo je ukusno. Hvala.
Ne, samo ti sjedi. Ne... moj je red.
Vas dvojica popričajte.
Karen brine za tebe, i misli da imaš problem...
jer previše vremena provodiš sam.
- Dobro sam. - Rekao sam joj to.
Točno, to sam rekao.
I Tata je bio malo takav, pa...
Da, ali on nije želio Ijude oko sebe, i tu je razlika.
To nije točno.
Ok... da. Možda nakon Mamine smrti, ali...
Do tada nismo ni znali, pa...
Ne kažem da imaš isto, samo... samo kažem...
Karen i ja bismo veoma voljeli ako bi se doselio kod nas.
- Ne... to je ok. Hvala. - Kuća je pola tvoja.
Da, znam, ali je u redu. Hvala.
Eto... ponudio sam.
- Laku noć. Lijepo spavaj. - Laku noć.
Čekaj. Da ti dam ostatak večere.
Imate li moje deku?
- Oh da... tamo je, na... - Ja ću. Ja ću, ti drži ovo.
Odmah se vraćam.
Deku je prelijepo.
Gus kaže da ga je tvoja Majka napravila za tebe...
- Da... - Kad je bila trudna...
Sigurno te je mnogo voljela.
Baš kao i mi.
- Jesi li Ijut na mene? - Ide li on?
- Evo ga... Laku noć. - Hvala, laku noć.
Što? Popričali smo, dobro je...
ŠEST TJEDANA KASNIJE.
- Halo? - Halo Lars. Ovdje Karen .
Upravo su ti dotjerali neku veliku kutiju. U garaži je.
Oh? Ok, hvala.
- Ok, zdravo. - Hvala.
Ovo je prelijep džemper.
Hej, ulazi unutra.
Ne moram... Može li Karen da dođe do vrata?
Dušo izađi, Lars te traži.
- Stvarno? - Da.
Baš sad... radi neku... nešto kao...
joga za trudnice.
Da, to nije loše... dobro je, dobro.
Što je bilo?
Imam posjetitelja.
Imaš...?
Gost?
To je sjajno.
- I ona nije odavde. - Ona?
Wow, tko bi... pa to je... mislim...
Gdje si je upoznao?
- Preko interneta. - Ovih dana svi to tako rade.
To je super.
Ali, ne govori mnogo engleski.
Nema veze. Isto kao i Ijudi s kojima radim. Nije tako strašno.
Oh da, ona je u invalidskim kolicima,pa da vam ne bude čudno.
Oh ne, ne brini...
I moram vas zamoliti, a znam da je usluga velika...
Ona je veoma religiozna, i zato što smo oboje mladi...
...i samci, ne bi valjalo da spavamo u garaži zajedno.
- Smjestit ćemo je u ružičastu sobu. - Može ostati ovdje.
- U ružičastoj sobi? - Da, naravno.
A imamo i nove ručnike.
Daj nam pola sata, da nešto ubacimo i u pećnicu...
I da spremimo sobu.
Ok, da počnemo.
To je...
Vi tihi Ijudi... znaš kako kažu za vas...
To je super... odlično.
Vidimo se poslije.
Bianca je misionarka.
Ustvari bila je... Oprosti.
Jer su je odgojile redovnice.
Ali sad je na raspustu, da bi malo upoznala svijet. Blesavo zar ne?
Stidljiva je...
Što, pa jesi.
Sve je još novo...
za nju, jel' tako?
- Jeste li gladni? - Umiremo od gladi.
Gus, možeš li mi pomoći u kuhinji?
To je bilo to. Znam.
Znači lud je, zar ne? Lud je?!
- I što sad da radimo? - Ne znam, ne znam...
O Bože, vidi ga... Trebamo valjda pozovati bolnicu.
A ne, mogu mu priuštiti neku dobru...
Ne mogu vjerovati, moj mali brat je totalno, skroz poludio.
Kontroliraj se! Gus, pssssst.
- Smiri se, odmah! - On priča s lutkom.
Kroz sve ćemo proći zajedno?
- Ali ne znam kako to uraditi. - Ne znam ni ja.
Ali moraš ostati miran.
- Oprosti. - U redu je.
Karen, ona neće jesti.
Nećete mi vjerovati...
ludim zbog toga...
Bianca dolazi iz tropskih krajeva...
Ona je Brazilka...
Pola Brazilka, pola Dankinja, tako je...
I netko joj je ukrao prtljagu.
Da, i ukrali su joj invalidska kolica.
To je užasno.
Da. Možeš li vjerovati Gus?
- Da, mogu. - Dobro.
Pa... ludim zbog toga.
Kako god...
Hoću vas nešto zamoliti.
Neće joj smetati, vjeruj mi...
Karen, bi li posudila Bianci nešto odjeće, pošto nema što da nosi?
Može li?
Ne znam dali smo iste veličine, Lars.
Nema to veze Karen, jer Bianca ne razmišlja...
o tako površnim stvarima. Tako da to nije problem.
Naravno.
Vidiš... rekao sam ti.
Hvala.
Pa, ovo je bila soba moje majke.
I ako ti nešto zatreba, Gus i Karen su točno preko puta.
Ja sam u garaži.
Ali, ti to već znaš. Što još...?
Imaš nove ručnike, zahvaljujući Karen.
Lars, mislim da je vrijeme da idemo u krevet.
Samo moment...
Samo ti želim kaati da sam presretan što si konačno ovdje.
Lars, mislim da je sad...
Da... laku noć.
Čekaj, Gus je imao dobru ideju.
Zabrinut je za Biancino zdravlje.
Znaš, zbog puta, klimatskih promjena i svega toga...
Najviše zbog stresa, znaš?
Ja ću zakazati kod Dr. Birnman za sutra. Rano ujutro.
- Ići ćemo svi zajedno. - Da. Sjećaš se Dagmarove?
- Misliš da je to dobra ideja? - Da, mislim... Trebamo to uraditi.
Da, to je dobra ideja, jer sam joj ionako htio kupiti kolica.
- Pa, laku noć. - Laku noć.
Vidimo se sutra.
PRAVA LUTKA
Nataša je pobjegla iz Moskve,
gdje su je tjerali da se skida za rusku mafiju. .
Sada želi samo amerikanca, koga vrijedi voljeti (a to ne postoji). .
Nadori je napustila dobro plaćen posao u Tokiju...
jer je kao žena bila nezadovoljna. .
Tammy je napustila školu, da bi se pridružila rodeu.
Dali si pravi kauboj za potkivanje ove divlje kobile? .
Doktor će nam reći što da radimo.
Ona je kućni doktor. Nama treba psihijatar.
Ne, nije, ona je i psiholog.
Kaže da mora, pošto smo na dalekom sjeveru.
Što će Ijudi misliti?
Ne smijemo o tome da brinemo.
U pravu si.
Ondje je moj otac radio...
Naš otac.
Tamo je biblioteka... Imam karticu, pa možeš da iznajmiš kad hoćeš.
Ustvari, morat ću ja umjesto tebe, ali ti samo reci koju ćeš...
Ne znam... ne znam, Gus...
Što je Tata točno radio?
Vodu i elektriku.
Ja radim u odjeljku škole.
Svi mi nedostaju, ali toliko Toga se ima raditi u kući.
Vratit ću se čim beba dovoljno poraste, i ti...
Da, naravno. 'Večernjak'.
'Nacional', ili 'Story'.
To bih i ja uzeo.
Nizak joj je krvni tlak.
- Jeli to opasno? - Može biti.
Moramo sačekati i vidjeti.
U redu je... Vjerojatno je i moj tako nizak.
Hoću da je dovodiš svaki tjedan, radi specijalnog tretmana.
Možeš li?
Da, jeste li sigurni da je to neophodno?
- Da. - Bože.
Što ti misliš?
Pa, ako tako kaže, trebalo bi.
Možeš zakazati kod Jo-Anne, na šalteru.
Jedva čekam da te bolje upoznam, Bianca.
Karen, kažem ti, on treba ostati u bolnici.
Ne. Moj ujak Gart je zaglavio na jedno od tih mjesta, i nije se vratio.
Ali, njemu treba više pažnje od one koju mu ti i ja možemo pružiti.
Rekla sam ti da nešto nije u redu, a ti me nisi slušao.
Mogu li ja?
Jeli Lars funkcionalan? Ide li na posao, na kupanje, oblači se sam?
Za sada.
- Jeli imao nasilne epizode? - Oh ne, ne... Nikada.
Sladak je. Nikada ni glas nije povisio.
Ok, moramo ga popraviti. Možete li ga popraviti?
Ne znam, Gus.
Ne vjerujem ni da je psihotičan, ni da je shizofrenik.
Ne vjerujem da su ovo napravili geni, niti kratak spoj u mozgu.
Pa što se onda dovraga događa?
- Izgleda da ima zablude. - Zablude?
Što će mu dovraga zablude?
To trebamo doznati.
Postoje šanse da je već neko vrijeme neuravnotežen.
Valjda nismo shvatili...
Jeli bilo promjena u obitelji u posljednjoj godini dana?
Ne, sve je uglavnom isto, osim što je Karen u drugom stanju...
a Lars nije.
Znate, ovo ne mora biti loše...
Ono što nazivamo "Mentalna bolest", nije uvijek obavezno... bolest...
Može biti komunikacija... može biti način da se nešto sredi.
Fantastično. Kad će biti gotovo?
Kad mu više ne bude potrebno.
Kako možemo pomoći?
- Nastavite s tim. - Oh ne... ne, to je... ne.
Da se pravimo da je prava? Neću. Mislim, mogu ali neću.
Ona jeste prava.
- Eno je vani. - Da, da, shvaćam ja to, ali...
ali ja... samo neću... neću to raditi.
Nećete ga natjerati da se predomisli.
- Bianca je u gradu s razlogom. - Ali...
To ustvari nije opcija.
Onda ćemo to raditi. Što god je potrebno.
Oh da, da... i svi će mu se smijati.
Kao i vi...
Obožava djecu.
- Hoćeš kavu Lars? - Da, molim.
Mogu li vidjeti tvoje smiješno lice?
Hoće li Bianca malo?
Da.
- Izvoli. - Hvala ti Karen.
Gus nećeš?
Naravno, da.
Ne radiš danas, Gus?
Nije mi baš dobro.
Pa, Bianca ti može pomoći. Prošla je obuku za sestre.
Ne, nije. Nije prošla obuku za sestru Lars,
jer nije živo biće.
Ona je velika plastična stvar.
To je nevjerojatno.
Jesi li čula?
Bianca kaže da joj je zato Bog i dao da pomaže Ijudima.
Zakasnit ćeš na posao?
Izgleda da hoću.
Pa, moram ići.
Prijavit ću se.
- Imaš moj broj na poslu Karen? - Da.
Htio sam ti kazati da si danas stvarno lijepa.
Nadam se da će ti biti bolje Gus.
- I ja se nadam. - Hvala na doručku.
- Moram ići. - Vidimo se.
Morao sam probati.
Što, što... što?
Samo... ne znam.
Istina je. Mislili smo samo o sebi... jesmo Gus.
Nisam ja kriv.
Hajde, Bianca. Da obavimo par poziva.
Dobro jutro, Cindy. Izgledaš lijepo danas.
Hvala ti, oh Gosn. Sunce...
Pa unaprijed je, ali... znaš kako se uzbuđujem oko ovih stvari.
- Dobro gdje su? Znam da si ih ti uzela. - Boga mi nisam. - Jesi.
- Kao osvetu. - Za što? - Za lažne papire u ladici.
- Ah to... - Lars, nedostaju mi tri akcijske figure.
Tvoj je red za kavu.
Slušaj Margo, te figurice su mi ekstremno važne...
Jako su vrijedne, i ako ih uskoro ne vidim na stolu...
onda možeš reći svom plišanom medi... da čuva leđa...
Vratit ću ih... s' vremena na vrijeme.
Ideš na Cindinu zabavu?
Ne.
Nadala sam se da hoćeš. Stvarno bih voljela da dođeš.
Pa, možda.
To bi bilo sjajno.
Misliš li da mogu povesti svoju djevojku?
Oh... da... da. I ja definitivno vodim nekoga.
- Nisam znala ni da postoje lutke za seks. - Zovu ih "Lutke za Ijubav".
- Vidjela sam oglas u "Storyu". - Znači ozbiljna si? Bianca ima...
Znači ona... ona je jedna od cura.
Oprosti.
Nije valjda.
Ima li sestru?
Volio bih imati ženu koja ne govori.
To nije smiješno.
Nećemo imati ništa s njom. To je lažni idol.
- Svi znamo što se dogodi s njima. - Ne idolizira on nju,
- samo se zabavljaju? - Ova mladež nema snagu volje.
On je bolestan.
Nadali smo se da ćemo ako se vama obratimo, možda dobiti neku pomoć...
znate, malo podrške.
Ako samo pokušate razumijeti.
Možemo probati.
Oh, za ime Boga, u čemu je problem.
Sally, tvoj rođak oblači haljine mačkama.
Hazel, tvoj nećak je dao sav svoj novac UFO klubu.
Ernie, svi znaju da je tvoja prva žena bila kleptoman.
- Nije točno. - A zašto je onda sahranjena...
s mojim parom naušnica.
E, sad je dosta.
Sve je to tako.
Lars je dobar dečko.
Na mene možete računati.
Hvala vam Mrs. Gruner.
Pa... neće je valjda donositi i u crkvu, Prečasni Bock?
Pitanje je, kao i uvijek...
što bi Isus napravio?
Volio bih iskoristiti ovu prigodu...
poželjeti dobrodošlicu svim novim posjetiteljima naše crkve.
Bianca, drago mi je što smo se upoznali. Lars, Bog te blagoslovio.
Hvala Prečasni.
Ovo je za tebe, Bianca.
Bianca, ovo je moja prijateljica Mrs. Gruner.
Divno je građena.
Lijepe su ruže. Nisu prave, pa će zauvijek trajati. Zar nije to sjajno?
Vraćaj se.
Pazi, pazi.
Donijet ću ti kolica.
Možeš li joj vezati pojas?
Bianca, Gus će ti vezati pojas.
Stavi joj ovo preko nogu, da se ne prehladi. Hvala ti.
Veliko ti hvala, Gus.
Gdje ćete vas dvoje... gdje idete?
Samo momenat.
Ona ne zna. To je tajna. Ali, tebi mogu kazati.
Stalno me pita neke stvari, i želi sve saznati o meni...
pa je vodim na jezero.
Gdje smo se nekada igrali.
- Sjećaš se toga? - Da.
To... da, zvuči fino.
Moram krenuti.
Idem, što se Ijutiš?
Gus i njegovi prijatelji stalno dolaze ovamo.
Bili su ovdje na pecanju.
Pa su jednom igrali hokej.
Planiraju jednom... napraviti lijepe kabine za spavanje.
Ok, ovo je kućica na drvetu, i konop za Ijuljanje.
I... ljestve.
MENTALNE BOLESTI I ZABLUDE
Trebalo bi da me vidiš kako pilim drva.
I u tome sam jako dobar.
Oprostite.
Nisam više mogao čekati. Želim znati kako joj je.
Nakon tretmana joj treba odmor. Bez odmora nema efekta.
Pozdravi mi društvo, Lars.
Pravi mi društvo.
Znate li koliko joj je još tretmana potrebno?
Ne, ne znam. Teško je oboljenje u pitanju, Lars.
Ali, može se upotrijebiti njena kompletna prošlost.
- Roditelji... - Oh, umrli su dok je bila beba.
- To nije fer. - Da, ali...
Ona samu sebe ne žali. Ona prosto...
želi bitti normalna. I da je svi tako tretiraju.
To je lijepo. Divim se tome.
Da, i ja. Jeli to vaš muž?
Da, on je umro.
Oh ne... žao mi je.
- Imate li djece? - Ne.
Sigurno ste veoma usamljeni.
Toliko, da ponekad zaboravim i koji je dan, i kako izgovaram svoje ime.
A ti?
Zanimljivi ste.
Koja je razlika između zablude i halucinacije?
To je lažna percepcija u usporedbi s lažnim uvjerenjem.
Ok, znači haluciniraš da ti je FBI za petama...
- Ili DEA. - Ili IRS.
- HSS, HSLS, IDS. - To bi bile zablude.
Momče, oni nam i jesu za petama.
I onda sam mu rekao sve...
Dobro drvo, dobro grije.
- Što radimo? Zašto ovo činimo za njega? - Hajde.
Smiješno je.
Stvarno?
Ne znam. Možda i nije.
Reci mi nešto o Karen.
Znam je baš dobro.
Oh, ona je divna.
I Gus i ja smo imali sreće sa ženama. To je sjajno.
Ali ona...
Ne moramo pričati... Dat ću ti nešto za čitanje.
Ne, samo...
- Među nama? - Naravno.
Brinem za nju.
Mislim da ima mali problem.
- Možda mi ne treba kazati. - Ne, u redu je. Samo...
Možda je zato što je nesigurna, ali...
Stalno svakoga pokušava zagrliti.
Znate? Neki Ijudi to ne vole. Neki Ijudi ne vole kad ih grle.
Ali ona to ne shvaća. Sve shvaća osobno.
I te stvari je... znate, povređuju je.
Ne znam što da radim s tim.
Znate li vi?
Ali, nekad je velika utjeha,
staviti ruke oko nekoga. Zar ne misliš tako?
- Ne. - Hajde, dobar je osjećaj.
Nije dobar osjećaj. To boli.
Kao posjekotina, ili modrica?
Kao opekotina... Kao kad izađeš van i...
stopala ti se smrznu, pa se vratiš unutra, a ona oduzeta... tako je.
Skoro pa baš tako.
Kod svih je isto?
Nije kod Biance.
Ali, kod svih drugih.
Zato ne daš Ijudima da te dodiruju.
Lars, nije li teško hodati u tome.
Nisam sav svoj, zbog svih ovih slojeva na sebi.
- To mi pomaže. - Slušaj...
Karen ne možemo promijeniti.
Ali, možemo pomoći tebi.
To je dobro.
- Bol? - Da, ali ga mogu podnijeti.
Dobro si?
Dosta je za danas.
Da, hvala.
Da, dobro sam.
Znanstveno je dokazano da je omiljena riječ svakome, osobno ime...
Ako možeš, zovi ih imenom, ok?
Vidjet ćeš da će ih to usrećiti.
Gosn Sunašce... A ovo mora da je Bianca. Dobrodošli, uđite.
Oh, u čizmama sam, ali sam ponio i cipele.
Ne brini o tome... Baxter! Baxter, dragi...
Lars, ovo je moj muž.
Kako ste mi vi?
Jeli to za mene Bianca? Hvala ti.
Može li Baxter donijeti za vas dvoje, nešto za piće iz kuhinje?
Ja ću pivo?
A Bianca?
Ona ne pije.
Ne pijem ni ja, ali ću uzeti jedno.
Zdravo, ja ću vam pomoći s kaputima.
Ovo je Margo, ovo je Bianca.
Zdravo Bianca.
Drago mi je da smo upozoreni. Odlijepila bih inače.
To je tako bizarno.
- To je samo zbunjenost. - Luđak...
Lars?
Pogledaj ga. On je zaljubljen u tu gomilu plastike i silikona.
- Zove se Bianca. - Ima li on seks s njom?
Pa tome je i namijenjena, da.
- Pa, čujem da ćete se vjenčati? - Da. - Ne.
Ubila bih za onakvu kosu.
Ja bih je odsjekla, doovdje. Ostavila sprijeda, i skratila pozadi.
Lars je nikad ne bi pustio da je odsječe. Momci i duga kosa...
To mi nije važno.
Samo da se njoj sviđa, tako je dobro i meni.
Moj tip muškarca.
Treba mi vina.
Donijet ću vam ja.
- Još netko? - Ne, hvala.
Lars, Bianca je prava ribica...
Hvala.
Najbolje je što one nemaju pojma koliko su žestoke.
To želiš kod žene.
S tobom su jer nisu svjesne da mogu mnogo bolje.
Misliš?
Jeli savitljiva?
Da.
Zabavila si se?
Samo sam sretan, ništa više.
I vidio nas je kako se penjemo i spuštamo niz malu livadu,
i kako se vozimo u barci od drveća,
kroz fini pijesak njegove pustinje.
Sve u harmoniji s tugom, i sakupljenim molitvama Dulccineie.
Ali ga je najviše remetilo što...
nije bilo drugog pustinjaka, kome bi to ispričao.
Bol?
U redu je.
I to je u redu. Mogu podnijeti.
Sigurno si uzbuđen zbog bebe koja je na putu.
Zar ne želiš biti ujak?
- Jesi li ti željela biti mama? - Ne znam.
Da.
Ali ja ne mogu imati djecu.
I s Biancom je tako.
Da... ni ona ne može imati djecu.
Šteta.
Majka joj je umrla kad je bila beba, pa...
...na porođaju.
Kao tvoja.
Imate dosta zajedničkog.
Lars, znaš... naučili smo mnogo...
od tada... stvari su bolje.
- Da, ali opet se može dogoditi, zar ne. - To nije baš moguće.
To je... stvarno rijetko.
Da, ali je opet moguće.
Uzmi zraka.
Dobro je.
Oprosti.
Oprosti, samo... to je tako opasno.
- Toliko je opasno... - Sjedi dolje.
Stavi glavu među koljena. Stavi glavu među koljena. Sjedi dolje.
Samo stavi glavu među koljena. Sagni se.
- Žao mi je. - U redu je.
Udahni duboko.
Nadam se da su mekani. Odgovarali bi ti mekani.
Tako bi bili u stalnom kontaktu. Ti bi radila svoje, dok sam na poslu.
Može li popodne, ponedjeljkom i srijedom...
i cijeli dan subotom.
Da, siguran si?
Bianca, smeta li to tebi?
Bianca hoće volontirati u bolnici četvrtkom u podne.
I ja.
A tvoj tlak?
Razmisli o svoj toj djeci, i koliko će je voljeti?
- To je točno. - Ovdje ide malo teksture...
i ne znam što vi mislite, ali...
To mi se sviđa. Fino je.
Sigurne ste? Jer neće ponovno izrasti.
"Kakav je to zvuk?" Od Veronice i Charlesa .
Čula sam telefon.
Neće mu biti bolje, zar ne?
Ne, vjerojatno ne.
Voljet će tu stvar... cijelog života, i...
Za sve sam ja kriv.
Ne, nisi... to je...
Ne znam.
Mislim, napustio sam kuću što sam prije mogao.
O njemu nisam ni razmišIjao. A onda i nas dvoje...
Uselili smo se ovamo, potpuno sretni,
a on je zaglavio u jebenoj garaži, kao obiteljski pas.
I ja sam ga pustio.
Nije ni čudo što je zaručnicu naručio u kutiji.
Dođi ovamo.
Gore smo.
Što se događa?
Imamo bolnički banket, u "V & W".
- Zar nije prelijepa? - Jeste, stvarno je prelijepa.
Ali trebalo je da igramo "mice".
Jesi li siguran?
Njen raspored je na frižideru. Jesi li bacio pogled tamo?
Ne, nisam. Valjda sam zaboravio.
Mogu li ostati na momenat nasamo s njom, molim vas.
Hvala.
Pa ti si mi djevojka! Ne moram gledati u raspored...
da bih vidio tvoje planove.
Uvijek imaš deset Ijudi oko sebe.
Može li mi bar netko od njih javiti, da znam?
Nikad se nisu svađali.
Spremam se igrati "mice"...
Ne sviđa mi se njegov ton.
A sad me dobro slušaj. Bianca ima svoj život.
Nijedna žena s malo samopoštovanja neće ovo trpjeti...
... i što prije to shvatiš, to bolje. - Jeli? - Da.
Po cijeli dan si na poslu, i što ona da radi?
Da te čeka? Bili ti njoj to učinio?
Bi li ti ona to tražila?
Ona je u društvu, i čini dobra djela za one manje sretne...
Treba da si ponosan na nju.
- A što je sa mnom? - Dijete jedno!
Isti je moj muž.
Doći će kući do 11 h.
Ona je moja djevojka, ne bi trebao gledati u rokovnik za sastanke.
Jeli sve u redu?
Kako bi njoj bilo da sam ja nju tako... ostavio?
Tako... napustio.
Nije te napustila... vratit će se.
A kako ja to da znam?
Ljudi rade ono što žele.
- Nije ih briga. - Svi mi brinemo.
Lars, mi brinemo.
Ne brinete.
To... to nije istina!
Svi u ovom gradu... se trude da se Bianca osjeća kao kod kuće.
Zašto misliš da ima toliko mjesta na koja ide...
i toliko stvari da radi.?!
- Ne znam. - Zbog tebe!
Jer te svi ovi Ijudi vole.
Guramo njena kolica.
Vozimo je na posao, vozimo je kući.
Peremo je, oblačimo je.
Pomažemo joj ustati, stavljamo je na spavanje.
Nosimo je.
I ona nije neka beba, Lars. Bianca je velika, velika cura.
Ništa od ovoga nije lako za nas, ali mi to radimo.
Radimo to zbog tebe.
I više mi nikad nemoj reći da nas nije briga.
Mislim, kad je netko uznemiren, treba reći da je uznemiren...
- Ovaj... - Jer ja ne mogu...
Kakva je bila utakmica?
Sanitarci su nas razvalili.
Jel' sve u redu? Obično ja smjestim Biancu u krevet.
Reći ću ti. Htjeli smo o tome popričati s tobom.
Više ne moraš to raditi.
Jesi li siguran? Jer ja... meni... meni nije problem...
- Oprosti. Ovo je jedan od onih dana... - Sve je... u redu.
To je tvoj stvar, i...
- Ostavit ću vas same. - Hej Gus?
- Reci? - Hvala.
- Nisam ništa specijalno radio. - Bogme jesi.
Umoran sam.
- Jesam li nešto propustio? - Imali smo veliku svađu.
- Stvarno? - Da.
Nemaš neki šal? Rukavice?
Mislim da je hladno vani.
- Lars, upoznao si Erika? - Ne zvanično.
Prilično si slavan ovdje.
Dobar stisak prijatelju.
Da?
U moju kancelariju?
Mislim da ću ostati.
Danas je loše volje.
Onda ostajemo oboje.
Pitao sam je da se uda za mene, prošle nedjelje.
Čestitam.
Kad je sretan dan?
Rekla je "ne".
Znam. Nisam mogao vjerovati.
Prestani! Nemaš prava da tako pričaš sa mnom! Jel' ti jasno!
Ne, nije. Završili smo.
Hoćeš prestati vikati?
Razgovarao sam s Biancom, i...
i rekla je da je u njenoj kulturi ima...
rituala i ceremonija, i...
svakakvih stvari koje kad radiš...
i proživiš ih, postaneš svjestan da si odrastao.
Zar ne zvuči to sjajno.
Da.
Kako si ti znao?
Što kako sam znao?
Da si postao muškarac.
Ne, ne mogu ti kazati.
Jeli seks?
Pa, nešto kao seks... ali nije seks...
Ne znam... ne znam...
Dobro pitanje.
Da, ali ja moram da znam.
Zapamti na čemu si.
Možda trebaš pitati Dagmarovu.
I pitao sam Dagmarovu. Ona mi je rekla da pitam tebe.
- Ok, mogu ti reći svoje mišIjenje. - Samo to i tražim.
Nije da skačeš iz jednog u drugo...
Još uvijek je dijete u tebi, ali si odrastao kad...
odlučiš uraditi ispravno.
Ok, ali ne ispravno za sebe, već za sve.
Čak i kad boli.
Ok, kao što?
Kao...
Ne zajebavaš Ijude u okolici... i ne varaš svoju ženu.
I brineš o svojoj obitelji, i priznaš kad si pogriješio.
Barem pokušaš.
To je sve čega se mogu sjetiti, znaš već...
Zvuči kao da je lako, ali iz nekog razloga nije.
Znam. Jer ništa nije lako.
Kao i naš stari: nije se morao starati sam o dva djeteta...
Mogao nas je dati u sirotište, Znaš, Ijudi rade to...
Ali nas je volio, i pokušao je uraditi pravu stvar...
Čak i ako nije znao kako.
Čak i kad mu je srce bilo slomljeno.
Nisam te trebao ostaviti samog s njim.
Bio je previše tužan. Uplašio me...
i ja sam samo pobjegao.
To je bilo sebično.
I žao mi je.
U redu je.
Prekardašio si.
- Uzimala si moje figurice. - I sakrivala ih, nisam ih vješala.
Kako god Margo, ionako si stara za tu stvarčicu, ok?
- Skini mu omču. - Ne. - Skini je.
Suoči se Margo: medvjed je mrtav. Bolje za tebe.
Upozorio sam je.
Nije samo meda.
Raskinula sam s Erikom.
Žao mi je da to čujem.
Da, a čak nisam imala ni dobar razlog.
Nije mi bio interesantan.
A zašto ste se zabavljali?
Jer sam bila usamljena.
Hvala.
Nema na čemu.
Što radiš u petak?
Idem na sastanak školskog odbora.
Bianca je izabrana, pa...
To je super.
Zašto?
Mislila sam da bismo možda mogli svi zajedno izaći.
Nema veze.
Kad odvezem Biancu, slobodan sam.
Samo ja, pa...
To bi bilo odlično, Lars.
Hvala ti.
Dobro bacanje.
- Previše felširaš loptu. - Znam.
Oprostite, puni smo. Sljedeći tjedan dame igraju turnir...
Mi smo muškarci. Otjerajte žene.
Nema šanse Nelson. Iskasapile bi me.
Jeli ono Lars?
- Hej prijatelj. - Puni smo.
- Margo, mislim da si gotova. - Ne Nelsone, isprašit ću ti guzicu.
Čestitam.
Mala, gdje si bila cijelog mog života?
Baš mi je ovo trebalo.
Stvari su mnogo bolje sada.
Hvala što si me vodio na kuglanje, Lars.
Ne želim da me pogrešno shvatiš...
u vezi ovoga.
Ja samo nikad... ne bih prevario Biancu.
Ne... oh Bože, nadam se da nisi to pomislio Lars.
Nikad to ne bih napravila.
Nikad ti to ne bih napravila.
Ok, dobro.
Jer, čovjek ne smije varati svoju ženu, i to je to.
Apsolutno, a ni obrnuto.
Uostalom, ne želim nikome ukrasti momka.
Kad budem mogla, naći ću sebi muškarca...
i bit ću također sretna...
Da... valjda to tako ide...
Hvala ti.
Snijeg.
Nadao sam se da je zimi kraj.
Ne, bila je to varka. Zima je sve do Uskrsa.
Hvala još jednom.
Laku noć, Lars.
Nisam baš siguran da ovi tretmani djeluju...
Nisi?
Što ti misliš?
Ne znam.
Žao mi je.
Ne znam, teško je. Teško je jer...
Znam da me voli, ali sam je pitao da se uzmemo, i rekla je "ne".
Ili kaže "ne znam"...
Ili ne kaže ništa.
Ništa?
Kad sam bio dijete, kao dijete sam i pričao.
Kao dijete sam i razumio.
Jel' ti bolje?
Budi se! Ustani!
Neće se probuditi!
- Bianca! Izgubila je svijest. - Jesi li siguran? - Pogledaj me.
- Bianca je u nesvijesti. - Čuješ li me?
Probudi se.
Izgleda dobro. Izgleda u redu.
Zovi hitnu pomoć.
Ne znam, zašto uvijek očekuješ da ja znam što raditi?
Tu su. Zovi Dr. Birnman.
Žao mi je, ali ćeš morati čekati tu.
Doktor je na putu ovamo.
Što je?
Što?
Bianca je jako bolesna.
Ne, nije... Hajde... nije bolesna.
Nije... Lars?
Umire.
Držat ćemo je ovdje dok bude stabilna, ali...
ona želi otići s Larsom kući, večeras.
- Mogu li je vidjeti. - Naravno.
Što je?
Oprostite, ali ne shvaćam... jednostavno... ne razumijem.
Kako će mu ovo pomoći? Kako možete dopustiti ovo?
Nisam ja dopustila ovo, već Lars. Sve ovo je bio Lars.
On donosi odluke. On je našao bez svijesti.
On je rekao da ona umire.
Sve u redu tamo pozadi?
Dali su joj nešto, pa još spava.
Želiš li bilo što, Lars?
Želim ostati s njom u ružičastoj sobi, večeras.
Siđi u dnevnu sobu Lars. Pusti Biancu da se odmara.
Poslali smo Gusa i Karin u kino.
Nisu vas htjeli napustiti...
Drago mi je da su... da su otišli.
Osjećam se grozno zbog svega ovoga, toliko blizu dolaska djeteta.
Takav je život, Lars. Sve u svoje vrijeme.
Ponijeli smo kaserole.
Hvala vam.
- Trebam li nešto raditi sada? - Ne dušo.
Samo ti jedi.
Došli smo ovdje sjediti.
To Ijudi rade kad udari tragedija.
Dođu... i sijede.
Zar se ne osjećaš malo bolje?
Uhvatilo me proljetno ludilo, pa idemo do jezera. Hoćeš s nama?
Lars, pođi s nama?
Učini nam svima.
Bianca, zar ne želiš vidjeti ovako lijep dan?
- Sprema li se oluja? - Prognoza kaže "ne".
Čini mi se kao da će ipak biti.
Pa, moram protegnuti noge.
Hajde da probamo.
Mislim da ćemo gledati u vodu.
Pa, nećemo biti daleko.
Zovi ako ti zatrebamo.
Misliš da je zbog toga?
Ne znam. Poklapa li se s terminom?
Izgleda... Samo polako.
Ne, ne... ne trči.
Lars nas je zamolio da danas ne nosimo crninu.
A to je napravio, da nas podsjeti da ovo nije obična sahrana.
Ovdje smo da proslavimo Biancin čudesan život.
Iz svojih kolica, Bianca je ustala, i sve nas dotakla.
Na način, koji nismo mogli ni zamisliti.
Bila je učiteljica.
Bila je lekcija iz hrabrosti.
I Bianca nas je sve voljela.
A posebno Larsa.
Posebno njega.
- Jesi li dobro? - Da, oprostite... samo...
samo... sahrane, i... Mama i Tata...
- Nevjerojatan je, zar ne? - Jeste.
Želio sam ti zahvaliti za...
- Doći ćeš kod nas kući? - Naravno.
Tražila je da ne tugujem, ali ne mogu se suzdržati.
Da... ni ja.
Ali, bit će bolje vremenom...
To svi stalno govore...
Istina je. Mislim, na neki način.
Ali, više nitko neće biti kao ona.
Mislim da bi trebalo...
da sustignemo ostale.
Hoćeš da se prošetamo?
Da.